-Tidigare: -Nu kväver vi det här i sin linda.
-Du var ambulanssjukvårdare. -Eliza. Jag såg till att du kom hit.
Vi flög, hit till Antarktis.
-Vad är det här? -Vi ska lära oss av Majakovskij.
Klä av er. Gör det.
Om några minuter flyger vi igen.
Brakebills vet vad du har gjort. Du kan inte återvända dit.
-Var är Kady? -Vem bryr sig?
Spring!
Det här går inte. Jag har ringt ett ställe som kan ta emot dig i morgon.
-Mike. -Vad gör honom så speciell?
Drinken är min egen uppfinning.
Jag tar gärna en öl om du har det.
Öl? Du ska vara glad att du är så snygg.
-Eliot! -Ni är tillbaka. Jippi...
Tack och lov! Hur kan du alltid stå beredd med drinkar när vi kommer?
Jag är nog bara en god värd.
Det här är Mike. Han gick ut för några år sedan och bor i New York.
Margo försökte döda honom, men vi löste det.
-Alice och Quentin. De är nördar. -Det syns.
Hur var det i söder? Frös någon ihjäl?
Det var... Det var händelserikt.
Varför grimaserar du så?
-Åh, herregud. De har haft sex. -Ja.
-Nej. -Det bara hände.
Du söp dig full på Majakovskijs lavvodka och förförde honom.
-Jag kanske förförde henne. -Snälla du.
Att bli full och svina sig med en mästare är inget att skämmas för.
-"Svina sig"? -Jag tittade på skinkan.
Jag ska gå och vila och låtsas att vi aldrig har haft det här samtalet.
Jag...
-Trevligt att träffas. -Håll ögonen på skinkan, hör du.
-Han är gullig. -Jag vet, men jag har paxat honom.
Strunta i Eliot, han...
Du vet, han är som Eliot är.
-Sluta. -Var inte "vila" kod för något annat?
Kan vi prata allvar?
Det vi gjorde berodde på stress, omständigheter och feromoner.
Första gången, ja, men inte de andra fyra gångerna. Jag höll räkningen.
Eliot hade kanske rätt. Vi kunde ha varit fulla eller höga...
-Vi är inte påverkade nu. -Jo, Q. Jag känner doften av dig.
Av ditt rävjag. Du känner nog min doft också.
-Vi har inte duschat på flera veckor. -Är du förälskad i mig?
-Jag vet inte. -Även om du bedyrade din...du vet...
...så hade jag vetat att det inte var du.
Vi måste hålla en viss distans för att förstå vad som är på riktigt.
Sjömän navigerade med hjälp av stjärnorna när de kommit vilse-
-men för er utgör de ett hinder, för omständigheterna förändras ständigt.
När ni beräknar Plejadernas position, så tänk på att...
Ursäkta. Jag ska lämna ert symöte igen.
Det finns en läroplan, Penny, och du borde studera astral projektion.
Jag känner mig mindre fjollig om jag inte räds min egen förmåga.
Om jag ska kunna lära mig att resa mellan världar-
-måste jag bemästra min förmåga här på jorden först.
Är det något annat som tynger dig? Jag vet att du stod Kady nära.
Inte så nära som man skulle kunna tro.
Jag har en bra idé.
Om ni nu är så bekymrad för mig, så kan ni följa med på mina resor.
Ni har en del att lära mig...
...och jag skulle kunna lära er ett och annat också.
Jag tror inte... att det vore så passande.
Jag håller fullständigt med. När ger vi oss av?
Du blir sen till nästa lektion.
Er första termin på Brakebills ägnades åt grundläggande magi.
Vi försåg er med verktygen.
Nu är det dags för er att använda dem. Titta i era väskor.
Er läsbörda kommer att fördubblas.
Astronomi och botanik är bara ett par nya ämnen.
Studiegrupperna är obligatoriska.
Gretchen!
Jag har hört att du sover med en kroppskudde som ser ut som Spock.
Jag dömer dig inte.
Jag har själv hela samlingen med Leonard Nimoys enmansteater på vinyl.
Intresserad?
-Quentin, vad...? -Gretchen ville så gärna byta grupp.
Ursäkta. Jag har extra mycket deodorant.
Ja. Doften är stark.
Utgör vi hela studiegruppen?
Helvetet finns på riktigt och det luktar kroppsspray från Axe.
Kära Quentin, jag vill tala om att jag har gett upp magin.
Du hade rätt. Tack för ingenting och dra åt helvete.
-Vem skriver du till? -Stick, innan jag börjar skrika.
Tagga ner. Jag vill bara prata.
Vi hade kunnat ta det över en drink, men det får man nog inte här.
Snacka du, om Hannah.
Jag skyddade mig från en tjuv. Jag önskar att jag hade sluppit det.
-Är det här ett förlåtelsebrev? -Ja, vissa klarar av att skriva dem.
Okej. Då provar vi det här.
Jag är ledsen, Julia.
Jag släpper inte många inpå livet och de jag släpper in-
-måste vara själsfränder på något vis.
Jag gillar faktiskt dig.
Och det här? Det var inte det jag ville.
Menar du det du skrev? Ska du ge upp magin?
Okej, då kortsluter vi det här.
Du lämnar mig i fred och jag är inte i behov av någon blodsfejd.
Men ger du dig på mig, så dödar jag dig och alla du bryr dig om.
Tja, de som finns kvar.
-Jävla satmara. -Och du är svag.
Varför ber du honom om ursäkt? Han borde sitta här, inte du.
Ta god tid på er.
De ser fina ut. Okej, Henry. Prova att göra något.
Ta det varligt.
-Det kan krävas några försök, Henry. -Det finns sjukgymnastik att få.
När jag var fyra år gammal...
...utan instruktioner och hjälp av någon...
...så lärde jag mig att utföra magi.
Det ska jag göra igen.
Vilken katastrof! Jag har ingenting att ha på mig.
Tror du att det kan vara en överdrift?
Jag är inte redo för att låta Mike se mig i samma kläder två gånger än.
-Det här är nog ett Margo-problem. -Så klart.
Men hon nuppar en konstnär på Encanto Oculto så jag får nöja mig med dig.
Västarna ser likadana ut i mina ögon.
Det var ett stort misstag att be dig om hjälp. Var snäll och gå.
Jag var här först.
-Du brukar inte bry dig om saker. -Det brukar inte vara mödan värt.
Med en del begränsade, men viktiga, undantag.
Väldigt begränsade.
Men seriöst, gå härifrån.
För er som inte redan känner mig, så heter jag Richard och är präst.
Jag ska försöka fatta mig kort i dag.
Oavsett varför du började missbruka, så kan du bli ren med hårt arbete.
Du kan förändra hela din situation-
-men det enda som inte kommer att ha förändrats är du.
Samma hjärna, samma hjärta, samma misstag.
Vi behöver kunna förlita oss på något som är större än vad vi själva är.
-Bara säg det. "Gud." -Det är en variant.
Det finns ett ord för när man lutar sig mot något. En krycka.
Att ersätta droger, alkohol eller porr med en högre makt...
-...innebär bara en ny typ av krycka. -Vilken pessimistisk syn.
Bara säg som det är.
Vi kanske måste acceptera världen för vad den är.
Kan vi inte forma världen utifrån våra önskningar?
Med lite ansträngning och tilltro?
Ge en människa hopp och en slant, så har hon en slant.
-Vem har sagt det? -Någon idiot.
Vad tror du på? Det behöver inte vara på Gud-
-men på något som är större än vad du är.
Läs igenom ingredienserna och försök luska ut vad det är för besvärjelse.
Vi borde gå vidare. Ska vi vänta på dummern, blir vi kvar hela kvällen.
Om du förstår, så var snäll och förklara.
Det är en läkebesvärjelse. Jag har sett welwitschia på sjukan.
Det är en kuggfråga. Det är en welwitschia mirabilis.
Bladen används till läkebesvärjelser, men även till exotiska förbannelser.
-Jag trodde att det var en ormbunke. -Därför har jag med mig bildkort.
-Tack, Alice. -Kan du låta bli det där?
Kan du låta bli att stirra på henne lite?
Jag vet inte vad du menar eller antyder.
Det fanns inte mycket på Brakebills södra filial.
Varken trevligt väder, ätbar mat eller kabel-tv.
Men vet ni vad som fanns? Fönster.
Så om ni tror att era fritids- aktiviteter gick obemärkt förbi-
-så misstar ni er, era rävar.
-Jag låg över snittet som räv. -Jag har pluggat nog för i dag.
-Tack ska du ha. -Det är inte mitt fel eller problem.
-Du inser väl vad du gör för fel? -Jag behöver inte din hjälp.
-Men om jag gjorde det... -Du beter dig som en stalker.
Och sedan förnekar du benhårt att du är intresserad.
Visa lite stake, annars hittar hon någon annan.
-Oj! -Jag är inte klar.
Enda nackdelen är att man förbränner all alkohol.
Det ser fantastiskt fint ut.
-Överansträng dig inte för min skull. -Det var inget besvär.
Jag är redan djupt imponerad, det ska du veta.
Jag tycker att jag borde göra sådant här för dig.
-Men jag vet inte hur man gör. -Var inte fånig.
Jag väntar bara på att du ska börja känna dig uttråkad i mitt sällskap.
Du tråkar inte ut mig.
Jag kan inget om varken musik, vin eller andra länder än Texas.
-Texas är en delstat. -Inte om man är från Texas.
Kom.
-Var tror du att jag härstammar från? -Jag vet inte. En rik familj?
Vi hade pengar tills farmor spelade bort dem.
Nu återstår bara våra titlar.
Det var ett skämt.
Jag är född...i Indiana.
På en gård. Mina föräldrar är lantbrukare.
-Indiana? Jag trodde... -Självfallet trodde du det.
Att forma mig till den jag är, var mitt livs främsta kreativa projekt.
Så...
Bara Margo vet om det sedan hon var min hemlispartner under Prövningen.
Vad gäller alla andra, så låter jag dem tro-
-att jag umgicks med familjen Kennedy när jag växte upp och så vidare.
-Tack. -För vad?
För att du är du.
Tja...
-Här är jag. -Ja.
Här är du.
-Hej. -Hej.
Jag har dubbelkollat positionen tre gånger och gjort åkallelsen.
Plantan borde vara drygt två meter hög nu.
Vad är det?
Vad hände mellan dig och Kady? Ni var oskiljaktiga.
Hon bestod Prövningen och Majakovskijs tester och sedan bara...
-Jag har inte hennes resplan. -Jag förstår ingenting.
Du uppför dig som en trosviskare och vet inte ens var din tjej håller hus.
Om du träffar henne, så hälsa att hon är skyldig mig tjugo dollar.
Kan jag hjälpa dig? - Jag pratar inte med dig.
-Hej, Mike. -Förlåt, jag har irrat bort mig.
-Hur kommer jag till The Cottage? -Den ligger...
Herregud! Hur gick det?
Hjälp! Hjälp oss, någon!
Förbered för transfusion. Värm stenarna.
Såret är djupt, men det går att sy ihop.
-Vi behöver vapnet, Quentin. -Jag måste se kniven för att veta.
-För att veta vad? -Hitta Mike. Nu.
Mike är Eliots pojkvän, tror jag.
Han försökte döda mig när Penny gick emellan.
-Kan det ha med Besten att göra? -Varför det?
Det är rimligare än att en nykomling vill döda mig.
Allt är möjligt. Vi ska fråga mr McCormick när vi hittar honom.
Quentin!
-Hur är det med Penny? -Han opereras. Jag vet inte.
Jag fick veta det nyss. Alla är rädda.
Fogg lät oss inte lämna byggnaden förrän...
-...de hittar Mike. -De har hittat honom.
Sunderland och March hittade honom när han försökte öppna en portal.
Vart har de fört honom?
Har du varit i det här rummet förr?
Det inreddes vid sekelskiftet för ett antal högst känsliga experiment.
Mekanismer i väggarna förhindrar besvärjelser. Det är ett rent rum.
Rummet är inte ämnat för det här, men det får duga.
-Var är vapnet som du använde? -Jag vet inte.
Var du ute efter specifikt Penny och Quentin?
Jag var i Brooklyn och sedan var jag plötsligt här. Jag vet inte!
-Professorn... Henry, jag... -Dekanus.
Okej. Okej. Ni känner mig, eller hur?
Jag studerade här i tre år. Jag skulle aldrig kunna...
Jag vet att du gjorde det!
Nej, ni får inte gå in dit.
-Vad sa han? -Ingenting användbart.
Tänker ni lämna honom där inne? Det är inhumant.
Det finns en domstol för magibrott. De skickar hit en representant.
-Vad kommer de att göra med honom? -Straffen varierar.
-Allt hänger på om Penny överlever. -Det här stinker tankekontroll.
Hans ögon såg inte mänskliga ut. Det är faktiskt en möjlighet.
Jag har tagit allt i beaktande: en besvärjelse som gått snett-
-en dubbelgångare och även tankekontroll.
Men det finns en risk att han gjorde det med vilje.
-God morgon. -Smärtstillande skulle sitta fint.
Operationen gick bra och de lyckades sy ihop dig.
Efter ett par veckors... Du får inte vara uppe på benen ännu.
Jag blev knivhuggen och ska hitta den jäveln som...
Tillkalla professor Lipson!
Vad i...?
-Det är ingen infektion. -Såret är förbannat.
Det växer under huden, men inga vitala organ är drabbade.
-Den nekrotiserande vävnaden... -Va?
-Celldöd i vävnaden. -Om den vidrör ett vitalt organ...
-Hur kan ni hejda förloppet? -Utan att se kniven, så vet jag inte.
-Jag hatar magi. -Varför vi?
När det gäller dig, förstår jag. Jag vill knivhugga dig hela tiden.
Det var absolut inget skämt.
Du vet väl att det var mig han var ute efter tills du gick emellan?
-Jag är skyldig dig mitt liv. -Jag kan knivhugga dig här och nu.
Jag tror att...Besten låg bakom. Det är rimligt.
Men ändå inte.
-Mike är inte från Fillory. -Nej.
Vill du att jag ska ringa någon?
Dina föräldrar eller syskon, eller din övervakare?
Det är lugnt.
Nej, Quentin. Hade hon brytt sig, så hade hon varit här.
Inga besökare. Vad skulle han kunna säga för att få dig att må bättre?
Jag är inte här för att må bättre.
Snälla?
Jag skulle gå på dejt i går kväll.
-Jag klädde upp mig och allt. -Förlåt.
Jag minns ingenting av det de säger att jag gjorde.
Du fick en blackout.
Hade du en blackout när vi träffades?
Nej, jag vill inte köpa en bibel.
Vilket ställe tillhörde du?
Jag känner igen dina tatueringar. Jag ser ofta sådana här.
-Är du en naturhäxa? -Nej, jag har en klassisk utbildning.
Det finns en specialskola som heter Brakebills.
-Har du hört talas om den? -Ja.
Jag skrev in mig här för att komma bort från magin, så...
Du tror att magi är en hemsk börda.
Så hemsk att du behöver lägga in dig på rehab. Så är det inte.
Magi är inte heroin, Julia. Det är en gåva.
Säg inte att det är en gåva från Gud.
-Jag är ingen galen gatupredikant. -Vad är du då, Richard?
Det vi kallar magi är ett antal verktyg.
En kvarleva efter skapelsen. Tänk efter.
Vi kan förvrida verkligheten, göra och göra ogjort.
Blir inte Gud sur om vi använder Hans verktyg utan att be om lov?
Gud...eller snarare våra gudar, gör ingenting av en slump.
De efterlämnade verktygen för att vi skulle hitta dem.
Men du behöver inte tro på det jag säger.
Du kan uppleva det själv.
Snälla!
Du kan inte göra så här mot mig!
Penny?
Jag har bara huvudvärk.
-Jag tog med dina läxor. -Varför det?
Bra fråga, men jag hade varit glad att slippa en läkestudent en stund.
-Och eftersom Kady inte är här... -Jaha, du tycker synd om mig.
Nej. Ja, typ.
Hon hade saker att jag göra på annat håll. Det är lugnt. Det är det.
Jag förstår. Rent generellt, så är folk besvikelser.
Man måste alltid vara redo att dra i utlösningslinan.
Som om man strular med en nolla-
-som är så besatt av sagoböcker att han bara ignorerar dig.
Dra i utlösningslinan.
Går det bra? Kan jag hjälpa dig på något sätt?
Vill du hjälpa mig?
Gå till mitt rum och hämta tabletterna under skrivbordet.
-Vad för tabletter? -Jag hör röster.
Jag självmedicinerar en hel del för att få tyst på deras skrik.
-Penny... -Inga fördömanden, Alice.
-Nej. Penny! -Okej...
-Det där är inte bra. -Kan någon hämta Quentin? Nu!
-Det är inte vad jag hade väntat mig. -Det är från fjärde boken om Fillory.
Jag har läst dem i studiesyfte.
Jane var ensam i Fillory och angreps av en loriansk lönnmördare.
-Vad är en lorian? -Skurkar, från grannriket.
Fillory är namnet både på landmassan och på en av de suveräna staterna.
-Quentin, var snäll och fokusera. -Ja.
Lorianen knivhögg Jane med en så kallad jungfrukniv.
Det växte upp rosenrankor ur såret.
Det här ter sig som den mer läskiga och mindre nyckfulla versionen.
-Honungsklo tog hand om Jane. -Honungsklo?
-Ja, en talande björn. -Åh, herregud.
Han sa att rankorna skulle växa tills de kvävde hennes hjärta.
Men Jane överlevde.
Jag vet hur jag kan hjälpa dig.
-Är det en turban? -Nej, det är ditt hår.
-Att sy är inte min grej. -Hur ska en voodoodocka hjälpa mig?
I böckerna bär Jane alltid med sig en docka som ser ut precis som hon.
De inser därför att jungfruknivens förbannelse-
-skulle acceptera dockan som ett substitut.
Vi ska alltså elda upp en docka.
Vad står det mer i din fåniga bok?
Henry!
Det är god kutym att presentera sig för blinda personer.
Jag ser bara dina konturer vagt.
Till mitt försvar uppfostrades jag av vargar.
Kniven som Penny angreps med är från Fillory.
Den kallas för en jungfrukniv.
-Låter det bekant? -Ja. Det här var något nytt.
Du borde ha ringt tidigare. Quentin är mest utsatt, men om Penny dör...
Du har orsakat det här, Eliza.
Se till att ordna upp det här-
-och ge dig sedan av så långt bort som möjligt från mitt universitet.
Är det förstått?
Mr Coldwater, jag har ont om tid.
Det är Besten, inte sant? Och Fillory finns på riktigt.
Självklart. Det har du vetat sedan du var barn. Det är därför du är här.
-Besten finns inte böckerna. -Böckerna är skrivna för barn.
Det är märkligare i verkligheten.
Ja, det är fullt av monster som försöker döda mig.
Vill du veta vad Besten vill? Han vill ha kontroll-
-över Fillory och alla dess dörrar. Han kanske tror att du ska hitta en.
-Jag är ingen resenär. -Det finns andra sätt.
Jag gav dig en bok om det. Sjätte boken om Fillory?
-Jag har tappat bort den. -Går den inte att återfinna?
-Vänta! Hur kan vi hjälpa Penny? -Du måste läsa mellan raderna.
Janes docka var inte speciell för att den såg ut som Jane.
Det berodde på varifrån hon fått den.
Janes mor gav den till henne innan hon dog.
Dockan var allt hon tog med sig till Fillory.
Det enda som påminde om hennes familj och hennes liv på jorden.
Hennes allra högst skattade ägodel.
Det vi älskar kan vara lika viktigt för oss som våra liv.
Så förbannelsen accepterade dockan-
-som ett offer som kunde ersätta Janes hjärta.
Jag vet att du har fler frågor.
Efter att du har räddat din vän.
Jag vet hur vi ska häva förbannelsen. Jag...
Penny? Skitstövel, vilken är din högst skattade ägodel?
Han har varit medvetslös i tjugo minuter.
Det är för sent.
Jag besvärjer och offrar mig själv.
Jag åberopar och lovar mig själv-
-till dig, skördens gudinna-
-för att du ska höja mig över gycklarens nivå.
Amen.
-Hur ska vi veta vad som är viktigt? -Vi får gå igenom Pennys saker.
Foton. Det kan vara något från hans barndom. Familjen?
-Han pratar aldrig om dem. -Han kan bry sig ändå.
Penny är inte sentimental av sig.
Han kanske inte vill låtsas om det. Alla är sentimentala.
-Du projicerar dina känslor på honom. -Det är det du som gör.
Okej.
-Jag får absolut clownvibbar här. -Här har vi det, Q.
Skattar han sina tabletter högst av allt?
Om jag hörde röster som bara kunde dämpas av dem, så vore de värdefulla.
-Tabletter är utbytbara. -Utbytbar kan du vara själv.
Vilken är din mest skattade ägodel?
Det är en rätt personlig fråga med tanke på att vi inte ens ska umgås.
Vilken är din?
En filt som farmor gjorde till mig när jag var liten.
Den är täckt av katter.
"Fillory & Further, första boken." Förstautgåvan.
Jag jobbade ett helt sommarlov för den. Förutsägbart, jag vet.
Förutsägbarhet är inte något dåligt, Quentin.
-Du... Det här, kanske? -Ett godispapper?
Det är från hans sista möte med Kady.
Jag tror inte att Penny bryr sig om att hon är borta.
Tro mig, det gör han.
-Vad var det du gav mig? -Fungerade det?
Det kändes som om jag utsattes för en besvärjelse, inte tvärtom.
Det var för att det var en bön.
-Till vem? -Den lokala skördegudinnan.
Hon är vänligt sinnad. Var glad att hon svarade, hon är blyg.
Det var som att ta i en elledning. Jag har aldrig upplevt sådan energi.
-Det kändes bra. -Det kändes farligt.
Du handskas med magin som en drog-
-för att de som lärde upp dig agerar som knarklangare.
De köper och säljer den, och de slåss och knullar för den.
Men det är inte enda sättet att leva.
Jag har aldrig upplevt något annat.
Jag är en väldigt skicklig magiker och jag sysslar med det här.
Det finns goda människor som försöker göra världen till en bättre plats.
Du kan vara en av dem, eller så kan du vara en langare.
Eller så kan du stanna här och inte vara något alls.
Du väljer själv.
Om jag ger dig något, kan du ta med det till Brakebills åt mig?
Inget skådespel, tack. Jag ser rakt igenom dig, sköldar eller ej.
Jag skulle inte drömma om att lura dig. Jag har större drömmar än så.
Smart att angripa någon utanför campus skyddade område.
En tidigare elev med en alumninyckel. Det är attraherande för vissa.
Det fungerar inte nästa gång. Du kan inte gömma dig i Fillory för evigt.
Man hittar alltid en dörr till Fillory när man behöver en.
Ingenting har förändrats. Du är samma envisa, lilla Jane Chatwin.
Du vet att jag inte önskade det här. Du tvingade mig till det.
Jag valde jungfrukniven för din skull, Jane.
-Av nostalgiska skäl. -Penny kommer att överleva.
Och din marionett skickas till ett salvadoranskt fängelse i morgon.
-Allt har varit förgäves. -Jag kan gå härifrån när jag vill.
Vad väntar du på, då?
Jag väntade...på dig.
Släpp mig!
Herregud, vänta...!
Dekanus Fogg.
Vad gör vi nu?
-Vad gör vi nu? -Jag vet inte.
I helvete heller!
Eliza är död. När Besten återvänder, vad...?
-Hon är den enda som kan ge mig svar. -Det finns inga svar, Quentin.
För vi har ingen aning om vad som kommer att hända härnäst.
Den mest troliga utgången?
Speciellt nu när han har röjt Eliza ur vägen?
Du dör. Dina vänner dör.
Vi går allihop en blodig död till mötes.
Och då har allt det här...
...varit förgäves.
Är du oskadd?
Text: Anna-Karin Strobel Lando www.sdimedia.com